Hvordan jeg endte i denne knibe, finder jeg aldrig ud af.
Fuldstaendig utroligt.
At blive dødsømt for en forbrydelse, jeg aldrig har begået.
Og dog, er alle vi mennesker ikke i samme båd?
Bliver vi ikke alle henrettet for en forbrydelse, vi aldrig har begået?
Forskellen er, at mens det bliver alles tur før eller siden,
så stårjeg for tur klokken seks i morgen tidlig.
Jeg skulle have vaeret for klokken fem, men jeg har en god advokat. Blev skånet.
Jeg laenges ufatteligt efter at vaere ung igen.
En dreng. Sådanne lykkelige minder i vores sommerhus.
Onkel Nikolai med sin vidunderlige latter.
Gud, hvor var han dog frastødende.
Og der var bedstefar og bedstemor, der havde vaeret gift i 50 år
og som stadig følte så inderligt for hinanden som da de først mødtes.
Og min egen far, en tiltraekkende og gavmild mand.
Ud over vores sommer- og vinterhus ejede han et vaerdifuldt stykke jord.
Godt nok var det et lille stykke. Men han havde det med sig, hvorend han gik.
Dimitri Pietrovich! Jeg viI gerne købe din jord.
Den jord er ikke tiI saIg.
Jeg håber en dag at bygge på det.
Han var en tåbe. Men jeg elskede ham.
Så var der mor, som lavede de bedste blintzes i verden.
Og selvfølgelig var der Gamle Gregor, og hans søn, Unge Gregor.
Unge Gregors søn var aeldre end Gamle Gregor.
lngen kunne regne ud, hvad der var sket.
Mine to brødre, lvan and Mikhail, plejede at lege morsomme små lege.
Men jeg havde en total anderledes opfattelse af mig selv som barn.
Min første erfaring med døden var med en af vores livegener, Gamle Nehamkin.
Gamle Nehamkin var oppe på taget for at saette lynafleder op, da stormen brød ud.
Da han ikke var mødt op til aftensmaden, gik mor ud for at kigge efter ham.
Hvad er der gaIt, GamIe Nehamkin? Du ser ikke rask ud.
Er du OK? Har du det godt?
Vi begravede Gamle Nehamkin,
og den nat havde jeg maerkelige og livagtige drømme.
Jeg vidste, at efter den drøm ville jeg aldrig blive en almindelig voksen mand.
Jeg talte ofte med Fader Nikolai,
der altid var klaedt i sort med et sort skaeg.
l årevis troede jeg, at han var en italiensk enke.
AIIe handIinger har et formåI. Universet er tiI, ergo har det et formåI.
Gud skabte universet, deraf føIger det at Han eksisterer.
Og aIIigeveI troede Spinoza ikke på den heIIige treenighed.
- Spinoza var jøde. - Hvad er en jøde?
Har du aIdrig set en jøde? Se her. Jeg har nogIe tegninger.
- Så der findes jøder. - UtroIigt.
- Har de aIIe sammen sådan nogIe horn? - Nej, dette her er den russiske jøde.
Den tyske jøde har sådan nogIe striber.
Jeg husker min første mystiske åbenbaring.
Jeg gik i skoven og taenkte på Jesus.
Hvis Han var tømrer, så gad jeg vide, hvad han ville tage for bogreoler.
Pludselig.....
- Hvem er du? - Døden.
Hvad sker der med os efter døden?
Er der et heIvede? Er der en Gud?
Kommer vi tiI at Ieve igen?
OK. Lad mig stiIIe et nøgIespørgsmåI.
- Er der piger? - Du er en interessant ung man.
Vi kommer tiI at ses igen.
- Gør dig ingen uIejIigheder. - Det er ingen uIejIighed.
Jeg blev en fuldvoksen mand. Faktisk 1 meter og 68 cm.
hvilket teknisk set ikke er fuldvoksen i Rusland, men man må eje sin egen jord.
Er man under 1, 60, skal man have Tsarens tilladelse.
Vi var tre sunde og raske maend.
Min bror lvan.
Min bror Mikhail.
Og mig.
Endelig var der min kusine Sonja.
Udover at vaere den smukkeste kvinde, jeg nogensinde havde set,
så var hun en af de få mennesker, jeg kunne have dybe samtaler med.
Boris, se engang dette bIad. Er det ikke perfekt?
Og dette her? Se.
Ah ja. Jeg tror heIt sikkert, at denne er den bedst taenkeIige verden af aIIe.
- Det er med sikkerhed den dyreste - Er naturen ikke utroIig?
For mig er naturen.... jeg ved ikke, edderkopper og kryb og...
store fisk, der spiser de små fisk
og pIanter, der spiser andre pIanter og dyr, der spiser...
Det er Iigesom en kaempe restaurant.
Ja, men hvis Gud skabte det, så må det vaere smukt,
omend Hans pIan ikke er tydeIig for os i dette øjebIik.
Sonja, hvad hvis der ikke er nogen Gud?
Boris Dimitrovitch, Iaver du sjov?
Hvad hvis vi bare er et bundt absurde mennesker
der Iøber rundt uden nogen mening?
Men hvis der ikke er nogen Gud, så har Iivet ingen mening.
Hvorfor fortsaette med at Ieve? Hvorfor ikke bare begå seIvmord?
Nå, Iad os nu ikke bIive hysteriske. Jeg kunne tage fejI.
Jeg viIIe aerge mig over at tage mit Iiv, og så opdage, at de har fundet noget.
Boris. Lad mig vise dig, hvor absurd dit standpunkt er.
Lad os sige, at der ikke er nogen Gud, og aIIe frit kan gøre praecis som de viI.
Hvad forhindrer dig i at myrde nogen?
- Mord er umoraIsk. - UmoraIskhed er subjektivt.
Ja, men subjektivitet er objektivt.
Ikke fra et rationeIt standpunkt.
Standpunkter er irrationeIIe. De forudsaetter truende naerhed.
Men der findes bedømmeIser af aIIe faenomens-systemer
i aIIe rationeIIe, metafysiske eIIer epistemoIogiske modsigeIser
ud fra et abstrakt empirisk koncept som tiIvaereIsen, at vaere, at findes
i objektet seIv, eIIer i forhoId tiI objektet.
Det har jeg ofte sagt.
Boris, vi må tro på Gud.
Hvis jeg bare kunne opIeve et mirakeI, bare ét mirakeI.
Hvis jeg kunne se en braendende busk, eIIer se vandene skiIIe sig, eIIer...
EIIer onkeI Sasha få udbetaIt en check.
Vi bør gå nedenunder igen.
Nu er det tiden, hvor soInedgangens sidste gyIdne stråIer
forsvinder bag de vestIige bakker.
Snart viI nattens mørke taeppe saenke sig over os aIIe.
Du har kun gået på hushoIdningsskoIe.
Kommer du sammen med nogen russere, som jeg bør vaere informeret om?
Tja, Minskov har friet.
Og han er meget sød og rig.
Men aIdersforskeIIen er for stor. Jeg er 28 og han er 81 .
- Ja, det er meget. - Når jeg er 50, viI han vaere 103.
Det er en dårIig aIder for en mand. De bIiver Iangsommere.
Og Voskovec har gjort sine intentioner kIare.
Men han handIer med siId, og han Iugter aItid af dem.
Han har Iigefrem købt parfume tiI mig, der Iugter af siId.
Det er nok derfor, katten føIger rundt efter dig.
KaerIighed betyder aIt, Boris.
Jeg viI møde en mand og nå Iidenskabens højdepunkt.
En mand, der personificerer de tre store aspekter af kaerIighed.
InteIIektueI, spiritueI og sensueI.
Der er ikke så mange af os, men det kan Iade sig gøre.
- Så mange kvinder Iader sig nøje. - Jeg ved det. StakkeIs dem.
- De gifter sig for penge. - Penge! Nå OK, penge.
Men jeg føIer det, som om mit Iiv viIIe vaere spiIdt,
hvis jeg ikke eIskede inderIigt med en mand hvis forstand, jeg respekterede,
hvis åndeIighed svarede tiI min,
og som havde den samme IiderIige suIt
efter sensueI Iidenskab, som driver mig tiI vanvid.
Du er en utroIig kompIeks kvinde.
Man kan veI sige, at jeg er haIv heIgen, haIv Iuder.
Lad os håbe, jeg får den haIvdeI, der spiser.
- Boris. - Ja?
Jeg har en tiIståeIse.
Lige siden du og jeg var små,
har jeg vaeret foreIsket i din bror Ivan.
Det er kun nat...
Ivan? Det er Iøgn! Han kan dårIigt skrive sit navn i jorden med en pind.
Han besider en sand animaIsk magnetisme.
AI denne snak om perfekt kaerIighed og så braender du for Ivan?
- Han kyssede mig. - Et sted jeg bør vide?
- Det varmede mig om hjerterødderne. - Skønt. Intet sIår fIamberede hjerter.
Jeg tror, han har taenkt sig at fri.
Men han er en spiIIer og en dranker med en neanderthaI-mentaIitet.
Jeg mener, jeg eIsker ham som en bror. Bare ikke en af mine.
Kan du høre den tumuIt? Hvad sker der nedenunder?
Har I hørt det sidste? NapoIeon har invaderet østrig.
- Hvorfor? Løbet tør for Courvoisier? - En chance for a smage kampens gIans.
Kom tiI mig, når det er ovre...
- Nej, Boris. Du skaI også kaempe. - Du skaI have hovedet undersøgt.
- Vi tager af sted i overmorgen. - Venner, jeg er pacifist.
- Jeg tror ikke på krig. - Han tror ikke på krig.
NapoIeon tror på krig.
Hvad har du taenkt dig at gøre, når de franske soIdater voIdtager din søster?
- Jeg har ikke nogen søster. - Det er ikke et svar.
- De viI vaemmes ved at voIdtage Ivan. - Fornaerm mig ikke foran mine venner.
Hvad nytter en krig? Vi draeber fransk- maendene, de draeber os, så er det Påske.
Boris, du taIer om Moder RusIand.
Hun er ikke min mor. Hun viIIe ikke Iade sin yngste få granatspIinter i munden.
- Vig bort fra mig. - Jeg tror ikke mine egne øjne.
- Han har en guI stribe ned ad ryggen. - Nej, den Iøber på tvaers.
- Boris, du er en kujon. - Ja, men en miIitant kujon.
Boris. MedaIjer... vi viI få medaIjer.
Tag det roIigt, Ivan. Du bIiver nødt tiI at skaere ned på dit rå kød.
Han tager afsted, og han viI kaempe.
Og jeg håber, de saetter ham i forreste raekke.
Tusind tak, mor. Venner, min mor.
Det her er sindsygt. Jeg kan ikke skyde. Jeg skuIIe have skrevet poesi.
Sonja, jeg er ikke soIdater-typen. Jeg sov med Iyset taendt tiI jeg var 30.
Jeg kan ikke gå i bad med andre maend.
Venner. Mine venner.
På taerskIen tiI denne aeresfuIde begivenhed har jeg en bekendtgøreIse.
Eftersom vi går i kamp, ser vi måske aIdrig vore eIskede igen,
Jeg ønsker at bekendtgøre at i morgen har jeg i sinde at gifte mig.
Som brud viI jeg tage en kvinde, jeg er vokset op med.
Anna Ivanova.
Ivan.
UndskyId. Jeg skuIIe have fortaIt dig det.
Jeg har også en bekendtgøreIse.
I morgen skaI jeg også giftes.
Jeg er bIevet friet tiI og har sagt ja tiI
Sergei Ivanovich Minskov.
Ja... jeg mener Leonid Voskovec, siIdehandIeren.
Dig! Kom herud!
Du er den vaerste soIdat, jeg nogensinde har set.
- Din igorant! - Ignorant, sir.
- Er du ude efter uhaederIig fratraedeIse? - Ja, sir. EIIer orIorv.
Fanden tage dig! Du eIsker da RusIand, gør du ikke?
- Jo sir. - Højere!
- Og du kan Iide at vaere her? - Ja sir!
- Du viI gøre karriere i haeren, ikke? - Lad os nu ikke gå over gevind.
Du kan gøre messehaIIen ren og Iatrinerne med!
Ja sir. Hvordan kender jeg forskeI?
OK.
En, to! En, to! En, to!
Og så kommer tre, hvis du har probIemer.
Krigen infIuerer naturIigvis siIde-industrien.
Havnene er bIokerede.
Franske skibsIadninger med siId bIiver svaerere at få fat i.
Og seIvføIgeIig, når siId såres, så såres jeg også.
Hvad foIk ikke forstår er,
at der er hundredevis af siIdetyper,
hver med deres egen interessante historie.
Sonja. Er du OK?
øh, ja.
Men jeg har taIt Iaenge nok.
Hvorfor spiIIer I to ikke, da jeg har en vigtig opgave at se tiI?
En førstekIasses ide.
KIar? Og en, og to...
og...
- Du stoppede. - Hvad viIIe du taenke,
hvis jeg fortaIte dig, at du er en af de smukkeste kvinder, jeg har set?
Jeg viIIe taenke, sikken gaI tåbe.
Og hvad viIIe du taenke, hvis jeg pIudseIig Iagde mine arme omkring dig?
Jeg viIIe taenke, sikke en gaI, fremfusende tåbe.
Og hvad viIIe du taenke, hvis jeg kyssede dig?
Jeg viIIe taenke, sikke en gaI, fremfusende, vidunderIig tåbe.
- Lad vaere! - Jeg må gøre det!
- Vi har Iige spist. - Din hud, den er så smuk.
Ja, det ved jeg. Den daekker heIe min krop.
Jeg må have dig.
Nej, ikke på kIaveret. Det er et Iejet kIaver.
EIskede, min eIskede, min...
Sonja!
Sonja, har du set et gIas med vinsovs?
- Kom tiI mit kvarter i morgen kI. 3. - Det kan jeg ikke.
- Kom nu! - Det er umoraIsk. Hvad tid?
- Hvem skaI afgøre, hvad der er moraIsk? - MoraIe er subjektivt.
Subjektivitet er objektivt.
MoraIske visheder forudsaetter tiIIaeggeIser tiI substanser,
der kun eksisterer i forhoId tiI duaIitet.
Ikke som en essentiaI forIaengeIse af ontoIogisk eksistens.
Kan vi ikke Iade vaere med at taIe så meget om sex?
- Det må du virkeIig undskyIde. - Du må heIIere gå.
- Sonja, vaer ikke sådan. - Nej, jeg mener det.
Maend...
Naeste uge tager vi afsted tiI fronten.
FormåIet er at draebe så mange franskmaend som muIigt.
SeIvføIgeIig viI de prøve at draebe så mange russere som muIigt.
Hvis vi draeber fIest franskmaend, har vi vundet.
Hvis de draeber fIest russere, har de vundet.
Hvad vinder vi?
Hvad vinder vi, menig?
ForestiI dig dine eIskede erobret af NapoIeon
og tvunget tiI at Ieve under fransk herredømme.
ViIIe I ønske, at de skuIIe spise den fede mad og de tykke sovse?
Nej.
ViIIe I, at de skuIIe have souffIé tiI hvert et måItid, og croissant?
Nej.
Maend, siden I aIIe får en tre dages orIov inden, vi skaI i kamp,
viI vi gerne vise jer dette IiIIe hygiejne-stykke.
FarveI. Jeg håber, du morede jer.
Det gjorde jeg. Jeg morede mig.
Hvad er det for et sår på min Iaebe? Jeg må heIIere se en Iaege.
Doktor, jeg har dette sår på min Iaebe.
- Du har en samfunds-sygdom, min ven. - Ah, min Gud.
Hvis du ikke bIiver behandIet, bIiver du bIind.
EIIer sindssyg!
Nå, maend. Det var sIut på stykket.
Mor jeg på jeres orIov, men pas godt på jer seIv!
- Nå, hvad synes du om stykket? - Det var svagt. Jeg kedede mig.
SeIvom doktoren var spiIIet med opIagthed.
Pigen havde en indtagende, IiIIe roIIe.
En satire på samtidens saeder, en parodi rettet mere mod hjertet end hovedet.
Jeg har taenkt mig at tiIbringe de naeste tre dage på bordeI.
- ViI du ikke med? - Nej. Jeg har vaeret på bordeI én gang.
Jeg havde hikke. Det forsvandt sådan.
Og der er nogen, jeg må besøge i Sankt Petersborg.
Nå ok, mor dig.
Jeg synes, at Tryllefløjten er Mozarts største opera.
Det er en fandens opera, er det ikke? SaeIger de popcorn?
Vi er så IykkeIige over, at du viIIe tiIbringe din orIov med os..
Du var aItid min yndIingsnevø.
SeIv om du er en ufatteIig kujon.
Mange tak.
Nogen nyheder om kusine Sonja?
Kun at hun og Voskovec er uIykkeIige, og at hun dyrker andre stimuIanser.
- Er hun på stoffer ? - Nej, eIskere.
Nå, eIskere.
Hvem er det?
Det er Grevinde AIexandrovna.
En af de mest fristende kvinder i Sankt Petersborg.
FyIdig barm, ikke?
FyIdig nok tiI et heIt regiment, viIIe jeg sige.
Hun er bIevet enke for nyIigt.
De siger at hendes mand, Greven, døde i hendes arme
i faerd med at prøve at tiIfredsstiIIe hendes uhyre sexueIIe behov.
UtroIigt. Han døde smiIende, viI jeg vaedde med.
Hvem er den person sammen med hende med det skaeve skaeg?
Det er Anton Ivanovich Lebedokov, hendes nuvaerende eIsker.
SeIvom den måde, hun stirrer på dig på...
Jeg kunne aftaIe noget med ham.
Jeg viIIe Iade ham varme hende op. Så viIIe jeg komme ind og sIutte hende af.
Du må passe på Anton Ivanovich. Han har et iItert temperament.
- VirkeIig? - Han har draebt mange maend i dueIIer.
AIIe i rasende jaIousi over Grevinden.
Godt du naevnede det. Jeg tror, jeg viI se operaen.
Der er virkeIig noget over Mozart!
Ja, jeg tror, du reagerer på hans musik.
Kunne du ikke vaere forsigtig?
Jeg synes...
Jeg synes, at denne Iobby.....
Jeg synes, at denne Iobby i Sankt Pete..
opera er en af de smukkeste i Europa.
Hvem er denne tiItraekkende og mystiske soIdat?
Boris Grushenko.
- Jeg tog damen meIIem benene. - Han har et ret føIsomt ansigt.
Det er den deI af mig, der kan ses.
Grushenko. Er det ikke den unge kujon, som heIe Sankt Petersborg taIer om?
- Ikke så ung. Jeg er 35. - Ham, der frygter egen sikkerhed
så meget, at han ikke viI forsvare sit Iand.
Han er i dårIigt humør. Kan I ikke Iide jeres pIadser?
De må komme forbi tiI en kop te. Jeg er sikker på, at vi har meget at taIe om.
OK. Jeg tager tebrevene med.
Vi kunne undersøge Deres erogene zoner.
- Hvad med dybbukken? - Hvorfor håner du mig aItid offentIigt?
Hvis du så meget som kommer naer Grevinden,
SkaI jeg sørge for, at du aIdrig ser dagens Iys igen.
Hvis nogen mand nogenside sagde det tiI mig, viIIe jeg braekke haIsen på ham.
- Jeg er en mand. - Jeg mener en meget Iavere mand.
Boris! Boris Dimitrovitch!
Sonja!
Du ser så tiItraekknede ud i din uniform.
Jeg har en perfekt figur tiI tøj. Jeg er en 28 dvaerg.
Og dig, Sonja, du ser mere smuk ud i disse omgiveIser end du gør normaIt.
- Ah, Boris, Jeg er så uIykkeIig. - Det viIIe jeg ønkse, at du ikke var.
Voskovec og jeg skaendes heIe tiden.
- Jeg er bIevet en skandaIe. - StakkeIs Sonja.
Jeg har besøgt Seretsky på hans vaereIse.
Hvorfor? Hvad er der på hans vaereIse?
Og før Seretsky, AIexei. Og før AIexei, AIegorian.
- Og før AIegorian, Asimov. - OK!
Vent! Jeg er stadig ved A'erne.
- Hvor mange eIskere har du? - I centrum?
- Ah, Sonja. - Boris, mit Iiv er i ruiner. Faerdigt.
Jeg kan ikke kIare Voskovec.
Hans mentaIitet har reduceret aI verdens skønhed tiI en IiIIe, marineret fisk.
Sonja, du har brug for én, der kan tage dig vaek fra Voskovec.
Én, der eIsker dig. Én, der aItid har eIsket dig.
Hvordan har din bror Ivan det?
- Ivan har det OK. - Ja? Ivan har det godt?
Ivan er en tiger. Han gennemgik sin grundtraening på to uger og bIev major.
- TaIer han nogensinde om mig? - Sonja, han har travIt.
Jamen, han må da taIe om mig nogIe gange.
Tag det roIigt, viI du? Dette her er haerens ejendom.
Han...engang var han syg...han taIte i feberviIdeIse...han råbte dig navn.
VirkeIig? Så er der håb.
Hør. I morgen tager mit regiment af sted. Vi skaI tiI fronten.
Franskmaendene er os taImaessigt overIegne. Nok ingen af os overIever.
- Praecis hvad sagde han om mig? - Sonja!
Nå, hvor sagde du, du skuIIe hen? Ah, ja, krigen. Nå men.....
KIaed dig varmt på, Boris, og mor dig.
Tricket er ikke at gå i panik og Iøbe, så skyder de dig i ryggen.
Jeg viI ikke trampes ned af en hest. Hvad med dig, Boris?
Det viIIe ikke gøre mig noget. Jeg viI ikke engang kaempe.
Der er ikke nogen forskeI på at Ieve under Tsaren eIIer NapoIeon.
De er begge forbrydere. Tsaren er bare højere.
Hvis du ikke kan Iide NapoIeon, og du ikke kan Iide Tsaren,
hvem viIIe du så have skuIIe styre Iandet?
- ViI du virkeIig vide det? Livegenerne. - Nå, Iivegernerne.
Kun de ved hvordan ting skaI gøres.
Når et hegn skaI saettes op, er det aItid Iivegenerne.
Han viI have Iivegerne tiI at styre Iandet.
Hvorfor ikke de krimineIIe? EIIer jøderne?
NogIe jøder er kvikke. Men deres kvinder tror vist ikke på sex efter aegteskabet.
- Er du gift, Boris? - Mig? Nej.
- Har du en kaerreste? - Nej. Jeg er foreIsket i en gift pige.
Hun er foreIsket i en, der også er gift. Det er en rigtig sund situation.
Se, Boris. Se.
- Hvad har du der? - En Iok af min kones hår.
En Iok af hendes hår. HoId da ferie, hun Iøber sikkert rundt og er skaIdet.
Lad vaere med at tabe det. Har du en Iok af din kaerestes hår?
Nej. Hun er gift. Men jeg har en Iok af hendes mands hår.
HoId fast, denne haers mad får ram på os.
Der er Visinksy. Han var fra min Iandsby.
- Han var Iandsbyens tosse. - Nå, hvad Iavede du? PIads?
Ah, Gud prøver os.
Hvis han viI prøve os, hvorfor giver han os ikke en skriftIig?
RUSLAND
Wow! Kampen ser totaIt anderIedes ud midt i det heIe
end den gør for generaIerne oppe på bakken.
Kom og få nogIe rødgIødende.
- Har du noget at drikke? - Manden med øIIet er på vej.
Har du noget mindre end det? Jeg er Iige begyndt.
Vi startede kampen med 12.000 maend.
Da det var ovre, havde vi 14 overlevende.
Vi fik en besked fra Tsaren, hvor der stod: ''fortsat god arbejdslyst''.
Den nat, mens jeg begravede lig, havde jeg endnu en mystisk oplevelse.
GudskeIov var Gud på vores side.
Det kunne have vaeret meget vaerre. Det kunne have regnet.
Grushenko!
- VIadimir Maximovitch. Du er i Iive. - Nej, jeg er død. Se dette huI.
- Ah, gør det ondt? - Jeg føIer ingenting.
Du ser ikke sIem ud, i forhoId tiI, at du er død. Jeg synes, det kIaer dig.
- Hør her, gør mig en tjeneste. - HvadsomheIst.
Denne forIoveIsesring viIIe jeg have givet tiI min kaerreste. En overraskeIse.
- SkaI jeg give hende den? - Nej, det kan vaere Iigemeget.
Tag den tiIbage tiI guIdsmeden i SmoIensk. VIadimir Petroshnik.
FortaeI ham at jeg er død og få rabat.
- OK. Hvad gav du for den? - 1600 rubIer.
- Gav du 1600 rubIer for den her? - Det er en diamant med to fIütes...
Det er jo gaIskab! Jeg kunne have fået denne ring for 1200.
- AIdrig denne ring. AIdrig. - Praecis den samme ring.
Hør nu, tag depositummet.
- Tag tiI Kiev. - JaveI.
- Giv den tiI Natasha Petrovna. - JaveI. OK.
Få en regning. Vaer sikker på, at du får en regning.
- Hvorfor skaI du bruge det? Du er død. - Af skattehensyn.
Aha! Godt taenkt.
- Hvad er der sket? - PistoIen gik af, mens han rensede den.
- KugIen gik Iige ind i hjertet på ham. - Er det aIvorIigt?
Med ordentIig IaegehjaeIp viI han kunne hoIde endnu ti minutter.
Hvorfor rensede du din pistoI?
Jeg skuIIe have kaempet en dueI for at forsvare din aere.
En tyrkisk kavaIeriofficer rakkede den ned.
Han sagde, at du boIIer tiI højre og venstre.
Jeg vidste, at han Iøj, at du er ren.
Ja, øh...
Leonid, jeg ved, jeg kunne have vaeret dig en bedre kone.
Sødere. Jeg kunne have eIsket med dig oftere.
- EIIer bare en enkeIt gang. - En enkeIt gang viIIe have vaeret rart.
Du var en veImenende og kaerIig husbond.
GavmiId og aItid betaenksom.
Hvor Iang tid har han? Omkring otte minutter?
Jeg tror, mit går Iangsomt. Han har omkring tre.
At svømme ud i det åbne hav som en stor, viId siId.
Jeg er kIar over, at dette virkeIig må have sIået dig ud, Sonja.
Men du må ikke tiIIade dig seIv at bIive opsIugt af sorg.
Døden forgår,
og Iivet er for de Ievende.
Du har veI ret.
SkaI vi have noget at spise?
- Lad os gå på Rykoff. - Nej, nej, nej.
- Hvorfor? - Jeg har Iyst tiI kød, ikke en ostemad.
Det er ikke godt for dit heIbred.
Der er en kro på hjørnet af torvet, der Iaver vidunderIige pøIser.
l mellemtiden fortsatte krigen.
Mit regiment var blevet nedslagtet, og jeg for vild i fjendens lejr.
Jeg gik i panik og gemte mig, hvor jeg kunne.
Så besvimede jeg.
Da jeg kom til mig selv indså jeg, at jeg havde begået en forfaerdelig fejl.
Skaebnen ville, at jeg havnede blandt en gruppe franske generaler,
hvilket medførte deres øjeblikkelige overgivelse, og gjorde mig til helt.
Min bror lvan var ikke så heldig. Han var en af krigens uundgåelige skaebner.
Han var blevet gennemboret til døde med bajonet af en polsk militaernaeger.
Beder du også for Ivan?
Ja. Din mand.
Jeg eIskede ham, som du ved.
Jeg ønskede, at du skuIIe have nogIe af hans ejendeIe.
Hvor venIigt.
Jeg behoIdt hans svaerd og guIdur.
Men her,
jeg giver dig hans overskaeg.
Jeg viI tiIbede det.
Og også,
noget snor.
Ivan samIede på snor.
Det ved jeg. Det var en af grundene tiI, jeg eIskede ham.
Det forstår jeg godt.
Jeg eIskede ham også for hans snor.
Er der mere tiI mig?
Jeg taenkte, at vi kunne deIede ord, han skrev.
ViI du have vokaIerne eIIer konsonanterne?
Hans vokaIer
Du må behoIde konsonanterne.
Livet er ikke tiI at baere.
- Så mødes vi igen. - Grevinde AIexandrovna.
Jeg viIIe ønske, der var en måde, jeg kunne takke Dem for Deres heItedåd.
- Jeg kan finde på noget. - Måske kunne vi mødes hos mig senere.
Som De behager. Hvad med om fem minutter?
Nå, nå. Hvad har vi her?
- De ses stadig med grinedrengen, hva? - TiIbage fra krigen, kan jeg se.
Jeg viIIe have bIevet Iaengere, men de Iøb tør for medaIjer.
Jeg hører, at din heroisme var ganske utiIsigtet.
Heroisme bør vaere utiIsigtet.
- TaIer du stadig tiI denne bIaererøv? - Forsigtig. Det er et snydespørgsmåI.
Hent min vogn, Lebedokov. Jeg sIutter mig tiI dig for et stykke tid.
Rart at se dig igen, Quasimodo.
- Mit vaereIse ved midnat? - Perfekt. Er De der så også?
- NaturIigvis. - Vi ses tiI midnat, så.
TiI midnat.
- Hvad med kvart i toIv. - Midnat.
- Boris, du har dårIigt rørt din bIini!
Nej, men... Jeg har vaeret syg...
Kom ind!
Hvad siger du så?
Det er meget paent. Jeg foretraekker noget sexet, men...
ViI De have noget vin? Noget, der kan give Dem Iyst.
Ah, jeg har haft Iyst siden de sene 1 700ere.
De er frastødende, men jeg eIsker Dem.
Ja, min frastødenhed er mit bedste traek.
Det må vaere ensomt ved fronten.
Hvor Iang tid er det siden, at De har eIsket med en kvinde?
Hvad dag er det i dag? Mandag, tirsdag..
- To år. - To år. Husker De hvordan, man gør?
Tja, hvis De saetter mig i gang, så vender det nok tiIbage tiI mig.
Kan De huske det?
Ja. Det er Iige som at kysse, ikke?
De er den bedste eIsker, jeg har haft.
Ja, jeg øver mig ihaerdigt, når jeg er aIene.
- SkaI vi sige pistoIer ved daggry? - Sagtens. Hvad betyder det?
Du har fornaermet Grevindens aere.
- Hvorfor? Jeg Iod hende komme først. - Sekundanterne viI komme efter dig.
- Sekundanter? Det var aIdrig på taIe. - Mine sekundanter viI komme efter dine.
Mine sekundanter er ikke med i det der. Lad dine sekundante komme som tredje.
Og hvis ikke som tredje, så fjerde.
Han mener det! Du skaI møde ham på aerens mark.
Jeg viI ikke i dueI med ham. Han er en finskytte og en morder.
- Din aere er på spiI! - Hvad er det her? Smaek Boris Dag?
Du er en krigsheIt. Du kan da ikke frygte en dueI med Anton Lebedokov?
Hør nu her, jeg viI bare ikke Iade en god kugIe gå tiI spiIde.
Drengen er overiIet. Jeg giver ham en chance for at sige undskyId senere.
Hvis han ikke gør det, fIytter jeg tiI FinIand.
Gaet hvem.
Ah, jeg viIIe kunne genkende de haender hvorsomheIst.
Det er GamIe Nehamkin.
Nej. Det er...
- Boris! - Ja. Hvordan har du det?
- Jeg har taget en gave med. - Hvad er det?
Du ved nok de øreringe, du aItid viIIe have? De Iange?
Tak, faetter Boris.
Fjernet to gange. I morgen aften kan det vaere, at jeg er fjernet for evigt.
Hvad er der? Du ser så bekymret ud.
Sonja, er du bange for at dø?
Bange er ikke ordet.
Jeg frygter døden.
Det er en interessant skeInen.
Hvis bIot Gud viIIe give mig et tegn.
Hvis han bare viIIe taIe tiI mig, bare én gang.
HvadsomheIst. En saetning. To ord. Hvis han bare viIIe rømme sig.
SeIvføIgeIig er der en Gud. Vi er skabt i hans biIIede.
Tror du, jeg er skabt i Guds biIIede? Tror du, han går med briIIer?
- Ikke med det steI. - Intethed.
Ikke-eksistens.
Sort tomhed.
- Hvad sagde du Iige? - Nå, jeg pIanIaegger bare min fremtid.
Hvorfor er du så optaget af døden?
Saet dig her med mig et øjebIik.
Sonja, i morgen skaI jeg kaempe en dueI med Anton Lebedokov.
Han er meget bedre end jeg er tiI det, og jeg bIiver sikkert draebt.
I tiIfaeIde af, at jeg ikke ser dig igen, viI jeg bare sige, at jeg eIsker dig.
- Boris! - Jeg har eIsket dig siden, vi var små.
Jeg var knust, da du eIskede Ivan.
Hvorfor sagde du ikke noget?
- ViIIe det have gjort en forskeI? - SeIvføIgeIig ikke, skat.
Hvis mirakIet sker, og jeg ikke bIiver draebt, viI du så gifte dig med mig?
Hvad tror du chancerne er?
At dø før høsten.
Afgrøden, kornet, marker med skvuIpende hvede.
Hvede. Livet er hvede.
Sonja, her er din chance for at gøre noget godt for en døende dreng.
Men jeg eIsker ikke Boris. Jeg eIsker ham, men jeg er ikke foreIsket i ham.
Ah, hvede! Masser af hvede! Hvedemarker.
En fantastisk maenge hvede!
Og dog, han eIsker mig. Han viIIe vaere en hengiven husbond.
Ikke saerIig spaendende, men hengiven. Vi kunne stifte famiIie. EIIer Ieje en.
Jeg kunne Iaere at eIske ham. Mig, Boris, og seks Iejede børn.
EIIer viIIe jeg føIe mig fanget? KvaIt? Kan ikke traekke vejret?
Aben et vindue! Nej, ikke det vindue! Det i badevaereIset!
GuI hvede. Rød hvede. Hvede med fjer. HvedefIøde.
StakkeIs dreng. SkaI dueIIere med Anton Lebedokov.
I morgen viI min eIskede faetter Boris Iigne en schweizisk ost.
Lov ham hvadsomheIst, gør ham IykkeIig for bare en nat.
Ah! ViIIe jeg føIe mig fanget? KvaIt? Min ungdom passeret?
Leve med en schweizisk ost og Iejede børn.
SeIvføIgeIig viI jeg gifte mig med dig, Boris. Det viIIe vaere mig en aere.
Denne Anton Lebedokov, han er en god skytte, er han ikke?
- Det er jeg bange for. - OK,
siden dette kunne vaere din sidste nat på jorden,
så Iad os gå op på mit vaereIse og eIske.
Fin ide. Jeg henter soyasovsen.
EndeIig. Du er sent på den, Grushenko. Vi troede, du ikke viIIe komme.
- Jeg sov over mig. - Er det muIigt at vaere så afsIappet?
Jeg hader at skyde nogen før min morgen-te.
Jeg får en masse irriterende post fra mine Iivegener.
Jeg beder jer begge, kom tiI fornuft.
Vi kan stadig afIyse, ved gensidig enighed, uden tab af aere.
Når du fremstiIIer det på den måde, så viI jeg da gerne i seng igen.
Vi gør det nu og tiI døden.
Ah nej! Jeg kan ikke gøre noget tiI døden, det siger min Iaege.
Jeg har mavesår. At dø er det vaerste, man kan gøre.
Begynd.
Du er bIevet udfordret. VaeIg.
OK.
- OK, jeg tager disse to. - Kun en.
Nå ja, han skaI også have en! Hvor fjoIIet af mig.
Start ryg mod ryg, når jeg giver signaI, tager I ti skridt, vender og skyder.
- Er det kIart? - SeIvføIgeIig.
SeIvføIgeIig.
HeId og Iykke. Og må Gud vaere med jer begge.
Lytter du?
En, to,
tre, fire,
fem, seks,
syv, otte,
ni, ti.
Kan det renses vaek?
- Du skaI skyde. - Nej, nej. Jeg viI ikke skyde.
Det skaI du. Det siger Ioven.
Nå, hvis Ioven siger det, så skyder jeg bare op i Iuften.
Så. Nu har jeg opfyIdt min pIigt.
Boris Dimitrovitch.
Jeg har Iaert en stor Iektie her i dag.
Det har jeg også. Skyd aIdrig op i Iuften, når du står under den.
Du kunne have draebt mig. Men du undIod.
Hvordan kan jeg nogensinde gengaeIde det?
Du kan starte ved at hoIde op med at traede på min tå.
Ah, det må du undskyIde.
Boris Dimitrovitch, fra nu af viI jeg føre en ny tiIvaereIse.
Jeg viI modificere mine synspunkter.
Jeg viI praedike godhed, måske Iigefrem meIde mig ind i kirken.
Jeg viI Ieve et retskaffent Iiv.
Vie mig seIv, som jeg gjorde i min barndom, tiI min sang.
Han har en god stemme, har han ikke? Jeg skuIIe have skudt ham.
Og således blev Sonja og jeg gift.
Jeg erkIaerer jeg hermed mand og kone.
Jeg er så IykkeIig. Se bIot barnet. Hun er så IykkeIig, at hun har mistet maeIet.
Han ramte ikke...han ramte ikke....
Jeg ved, at du er bekymret for, om du viI kunne stimuIere mig nok.
Om det er muIigt for dig at Ieve op tiI aegteskabets forpIigteIser.
Det bIiver en Iet sag, det Iover jeg. Jeg har overhovedet ingen dårIige vaner.
Jeg indrømmer, at jeg har nogIe få saerheder.
Jeg spiser ingen mad, der starter med bogstavet F. Såsom kyIIing.
Boris, jeg eIsker dig bare ikke.
- Ah, Sonja. - Jeg eIsker dig, men er ikke foreIsket.
Sonja, ved du overhovedet, hvad kaerIighed betyder?
Der er mange forskeIIige former for kaerIighed, Boris.
Der er kaerIigheden meIIem mand og kvinde.
KaerIigheden meIIem mor og søn.
To kvinder. Lad os ikke gIemme min yndIings.
- Og kaerIigheden, jeg aItid har ønsket. - Ja?
KaerIigheden meIIem to usaedvanIige individer.
- Sonja. - Ah, Iad vaere, Boris. Jeg beder dig.
Sex uden kaerIighed er en tom opIeveIse.
Ja, men af en tom opIeveIse at vaere, er det en af de bedste.
l starten var stemningen en smule anspaendt.
Men efter et stykke tid slappede hun af.
Nej. Ikke her.
Snart blev Sonja vant til mig.
Nogle gange morede hun sig ligefrem.
Som dengang, hun bagte sin første soufflé.
Pengene var knappe, og Sonja laerte at lave vidunderlige sneretter.
- EIskede, det ser en smuIe råt ud. - Jeg bagte det i haIvanden time.
Gjorde du? For det ser nu.... Hvad skaI vi have tiI dessert?
- En overraskeIse, Boris. - Ja? Hvad?
- En dejIig stor spand tø! - Tø! Min yndIings! Hvor skønt.
Om aftenen spillede vi musik sammen.
Og som tiden gik, vandt jeg hendes hjerte.
Ah, Boris. Jeg har aIdrig vaeret så IykkeIig i heIe mit Iiv.
Jeg eIsker dig, Boris, dybere end jeg nogensinde troede det muIigt.
VirkeIig?
Jeg viI have børn med dig.
- HviIken sIags? - Små børn.
SeIvføIgeIig. De store er mentaIt Iangsommere.
- Jeg viI have tre børn. - En af hver.
Ah, Boris.
Jeg er faktisk IykkeIig.
Jeg viI vaere den, der siger: se, hvad jeg sagde,
men nogIe maend har det, og andre har det ikke.
HeIdigvis har jeg så meget af det.
De naeste måneder var den lykkeligste tid i mit liv.
Så en dag, på højdepunktet af min følelse af velvaere,
var jeg pludselig, og uden nogen åbenlys grund,
overvaeldet af en trang til at begå selvmord.
Du er sund og rask, du har en smuk kone, dit arbejde går godt.
Jeg ved det, men der er noget, der mangIer.
- Hvad? - Jeg føIer et huI i mit indre vaesen.
- HviIket sIags huI? - Tja, et tomt huI.
Et tomt huI?
Jeg opdagede huIIet for en måned siden, men det var noget, jeg havde spist.
Måske er du bare syg i sjaeIen.
- Se, der er døden. - Hvad? Hvor?
Døden! Har taget Krapotkin, vinhandIeren.
- VirkeIig? - Ja, og en kvinde.
- Uha, det er ikke fru Krapotkin. - Det er Iøgn.
Nej. Jeg vidste, at Krapotkin havde gang i en anden.
- Hvor tager du Krapotkin hen? - Bort! For aItid!
Hør, hvis du Iøber ind i min kone, så sig tiI hende, jeg er sammen med dig.
FarveI, Krapotkin. Hvis du får muIighed for det, så skriv.
Fader Andre, heIIigst af heIIige, gammeI og kIog,
du er den mest rynkede mand i heIe Iandet.
Skrid fra mit skaeg, din IiIIe nar.
Rejs dig, mit barn, rejs dig.
- Jeg står op. - Mit syn er dårIigt.
AIIe siger, at du er bIevet seniI, men du er den eneste, der kan hjaeIpe mig.
Jeg tror ikke, du er seniI.
Hvor sagde du, at fisken var fanget?
- HviIken fisk? - Sagde du ikke noget om en fisk?
Fader, Boris har prøvet at begå seIvmord.
Sidste uge overvejede han at gøre det ved at indånde ved siden af en armenier.
Sig dette tiI Boris.
Jeg har Ievet mange år
og efter mange prøveIser,
er jeg nået tiI den konkIusion, at det bedste er.....
Ja?
..Iyshårede 12-årige piger.
Fader!
To af dem, hvornår det end er muIigt.
Fader, jeg regnede med dig.
Jeg tiIgiver dig.
Tak, Deres Beskidthed.
Da jeg hang og svajede i løkken,
blev jeg pludselig overvaeldet af en trang til at leve.
Det eneste jeg kunne taenke på, var Sonja.
Jeg ville holde hende taet, tørre tårer på hendes skulder,
og dyrke oralsex.
Da var det, at jeg tog beslutningen om at leve,
at leve og blive en stor poet.
Jeg skuIIe have vaeret
et par forrevne kIør
piIende henad
de stiIIe haves guIve.
For sentimentaIt.
Den vinter havde Sonja og jeg det vidunderligt.
Vi fik en ny ven, Berdykov, landsbytossen.
Berdykov kunne sidde og smile i dagevis, og kaertegne et lille stykke fløjl.
Sonja gjorde ham lykkelig ved at give ham småkager.
Vi glaedede os til foråret, hvor vi kunne få vores eget barn.
Hvad vi ikke vidste var...
Krig! NapoIeon har invaderet RusIand! Der er krig!
Ah nej, hvad med aIIe vore pIaner? Vi skuIIe have vaeret foraeIdre i år!
Der bIiver en IiIIe aendring. I stedet bIiver vi fIygtninge.
- Det er frygteIigt! - Vi må tage aIt og fIygte.
Det er jeg meget god tiI. Jeg var maendendes fIygtningsmester i to år.
Vi bIiver nødt tiI at braende maden, så franskmaendene ikke får den.
- Boris, jeg har en ide. - Hvad?
Lad os snigmyrde NapoIeon.
Ja. Interessant. ViI du begynde at strikke middagen?
- Jeg mener det. - Hvad mener du?
Jeg mener, Iad os draebe NapoIeon, du og jeg.
Har du drukket af det gIas, vi bruger tiI Iandsbytossen?
- Det er Iøsningen på vores probIemer. - Det er ikke noget svar.
Og det er også den forkerte Iøsning. Den rette Iøsning er at Iøbe. L.O.P.P.E.
- NapoIeon har besat Moskva. Han er her. - Sonja!
To uskyIdigt udseende typer som os kunne tage ind og skyde ham.
Vi viIIe aIdrig komme naer ham, og hvis vi gjorde, viIIe skyde ved siden af.
Han er en svaer skydeskive. Han er meget IiIIe.
Boris, det er vores chance for at udføre en aegte heroisk handIing.
Siden hvornår er mord bIevet en heroisk handIing?
VoId er retfaerdiggjort, når den udøves for menneskeheden.
- Hvem sagde det? - Tyskeren AttiIa.
Citerer du en tysker for mig?
Ved du ikke, at mord medfører
et moraIsk imperativ, der transcenderer enhver vished om universeI fri viIje?
Det var utroIigt indhoIdsIøst.
- Det er indhoIdsIøst? - IndhoIdsIøst!
Er du så dumdristig at sige, at jeg taIer indhoIdsIøs taIe tiI dig?
Jeg er en af de mest hoIdsIøse mennesker i heIe RusIand.
Jeg har Ivans gamIe pistoI.
Sonja! PoIitisk snigskytteri virker ikke.
VoId Ieder tiI voId. Den, der Iever ved svaerdet, dør ved svaerdet.
Nå, men jeg nu er Iøbet tør for kIichéer nu.
- ForesIår du passiv modstand? - Nej, jeg foresIår aktiv fIugt.
- Du kan ikke Iøbe vaek heIe dit Iiv. - Det ved jeg, men mord.
Den vaerste af aIIe forbrydeIser.
Og ikke et abstrakt mord som at skyde en ukendt fjende på sIagmarken,
men stående i et Iukket rum med et Ievende menneske
og trykke af, ansigt tiI ansigt.
Og så et berømt menneske, et succesrigt et, der tjener mere, end jeg gør.
Min Gud, NapoIeon er sikkert god for mere en 10.000 francs om ugen.
Det er minimum. Det er uden drikkepenge og andre ting oveni. Intet i den stiI.
Og hvad er jeg? Han er en stor mand.
Han taenker som en supermand, og jeg er bare en orm,
et insekt, et sIags kravIende, uIaekkert, krybende IiIIe utøj.
- Du må gerne stoppe mig, ved du nok. - Det skaI jeg nok, når jeg er uenig.
Sonja. TiIkommer det virkeIig os at draebe nogen?
Boris, for første gang i mit Iiv føIer jeg mig fri. VaegtIøs.
Jeg føIer en opIøftet form for menneskeIig frihed.
Det hedder guiIIotinen.
Ah, se, Boris.
Det bIøde, gyInde tusmørke er aIIerede ved at forvandIe sig
tiI en bIå, stjernefyIdt nat.
Forsigtig, den pistoI kunne vaere Iadet.
Adskillige dage senere tog vi afsted til Moskva.
Vi tog Berdykov med os noget af vejen. Han var på vej til Minsk.
Der var landsbytosse-konference i Minsk. Berkydov havde taenkt sig at deltage.
Landsbytosser fra hele Rusland mødtes der.
VELKOMMEN IDIOTER
Vi kørte gennem små byer og bittesmå landsbyer.
Vi havde ikke nogen plan, men da vi stoppede ved en kro, gav skaebnen os en.
UndskyId. Kunne du fortaeIIe mig, hvem de mennesker bag den skaerm er?
Det er Don Francisco af Spanien og hans søster.
De er på vej for at mødes med NapoIeon.
- Don Francisco, formoder jeg. - Kender De mig, seòor?
Nå, Iad os bare sige, at Deres navn er en Iegende på disse kanter.
- Er det? - Måske ikke en Iegende,
men i hvert faId en stor vittighed.
Og De må vaere Dons søster, den bekendte spanske grevinde og mieskeit.
Hvem er du?
BIot en ydmyg tjener, der ønsker at købe Hans ExceIIence en drink.
Jeg viIIe vaere beaeret.
Tjener, en fIaske af Deres bedste rødvin, og to sugerør.
To sugerør.
Rygtet siger, at Don er på vej tiI at besøge NapoIeon.
Rygter rejser med vindens hast.
Ikke så hurtigt som gode nyheder.
Intet nyt er godt nyt.
Her i dag, borte i morgen.
Man kan føre en hest tiI truget, men ikke tvinge den tiI at drikke.
- Din tur. - Vi viIIe invitere jer over tiI os,
men forskeIIen på vores sociaIe rang og veIstiIIethed gør det fjoIIet.
Ah ja, den smed jeg Iige på. Sikke et sIag.
Kender I så NapoIeon, eIIer hvad?
Naesten ikke.
Er det en vittighed, Deres Intethed?
Vi er venner med hans bror, der afgør Spaniens affaerer,
men det er vores første møde med den store kejser.
Det var aIt, hvad jeg viIIe vide.
- Don Francisco? - UndskyId mig?
Jeg har probIemer med mit baeIte.
ViI du komme herover og hoIde min barm?
SeIvføIgeIig, seòorita.
Nej, nej, nej, det var ikke det, jeg havde forestiIIet mig.
Der skuIIe have vaeret mere fIødeskum meIIem skorperne, og ikke nogen rosiner.
- Men sidste gang sagde De rosiner. - Nej!
Hvis denne kage skaI baere mit navn, må den vaere federe! Mere fIødeskum.
- Ja, men er der tid? - Ikke meget.
Mine spioner fortaeIIer mig, at min haederkronede engeIske fjende
arbejder på en ny kødopskrift, som han pIanIaegger at kaIde Beef WeIIington.
Den viI aIdrig sIå igennem.
Jeg må udvikIe NapoIeonshatten, før han udvikIer Beef WeIIington.
Europas fremtid afhaenger af denne Iigevaegt.
Ja, Deres Højhed.
Vi må se Dem, Deres Højhed.
Vi tror, der er gjort pIaner om at myrde dem.
Vraiment?
Så vi har fået en ukendt person fra haeren tiI at Iigne Dem. Se.
Hvordan har De det, Deres Højhed?
- Ligner han mig? - De ser ham uden sit taeppe.
- Kom. - Lad mig Iige få den på, Deres Højhed.
Og nu overtager jeg Deres pIads.
Jeg viI Iaere dig at gå som mig. Jeg har en storartet gangart.
Når kejseren er af vejen, mangIer vi bIot at myrde Don Francisco.
Det viI ødeIaegge Hans Højheds dumme pIaner om en traktat med Spanien.
Så viI jeg sejIe tiI østrig,
og forme en aIIiance med kronen. Ikke kongen, bare kronen.
De kaIder mig gaI,
men en dag, når Frankrigs historie er skrevet,
viI man indprente sig mit navn.
Sidney AppIebaum.
Vi er her for at se kejseren.
Hvem er De?
- Hvem? Ah, det var IøjerIigt! - LøjerIigt, ja.
Han kender ikke Iisten over de 100 mest kendte spaniere.
Ja. Det er bare Don Francisco og hans søster.
Ja, Donessaen.
Vi har en aftaIe med NapoIeon.
NapoIeon Bonaparte. Den bekendte internationaIe tyran.
- Er I Don Francisco og hans søster? - Ja, heIt sikkert.
- Vi havde en Iang....varm rejse. - En varm rejse.
- Vores haIse er tørre. - De er tørre.
- Vi søger undsaetning. Undsaetning. - Undsaetning!
Ja. Er Undsaetning her, tiIfaeIdigvis?
De sagde mig aIdrig Deres navn, madam.
Drengene kaIdte mig normaIt bare Juanita.
Kejseren saetter pris på storsIåede kvinder.
- Han viI vaere mere end indtaget af Dem. - Ah, Gud! Jeg tog kun de fIade på.
Vi er seIvføIgeIig aIIe meget ivrige efter at høre deres traktat-forsIag.
Godt. Jeg har gjort mig megen umage, og jeg har taenkt på hver IiIIe detaIje.
Hvis jeg bIot kunne finde ud af de store punkter, så havde vi noget!
Lad os ikke taIe mere forretning, I har haft en taerende rejse.
- Vi skuIIe have hiIst på kejseren. - Pygmaeen bIiver sur, hvis han overses.
Senere. Først viI jeg traktere jer, som det tiIkommer spansk adeIstand.
Ih, skønt! Men hoId igen med champagnen. Donessaen har podagra.
Nå, hvis I viI gå videre, viI jeres behov bIive sørget for.
Tak skaI De have.
Da De er her med Deres søster, kunne De måske ønske en fransk eIskovsdrøm,
som kunne sendes op tiI Deres vaereIse? Det kan arrangeres.
Fint. Måske viI jeg have to for at bevare den perfekte symmetri.
- Jeg foretraekker seIv to. - Jeg foretraekker tre.
Er dette rum stort nok, eIIer viIIe du foretraekke en suite?
- Boris, jeg er bange. - Du? Jeg er ved at få naeb og fjer.
- Hvad skaI vi gøre? - Jeg foresIår, vi kommer herfra nu.
Jeg forIader ikke dette sted, før vi har skudt NapoIeon. Her.
Nå, ser man det. Jeg er snigmorderen.
Husk, du kan ikke tage nogen chancer.
Så vaer sikker på, at tromIen er presset mod hans hoved eIIer hans bryst.
Og traek ikke aftraekkeren, Boris. Vrid den!
Hvor gik du på hushoIdningsskoIe? På et piratskib?
Lad os Iige vaere sikre på, at vores pIan er gennemtaenkt.
OK. Du fIirter med ham, tager ham med her tiIbage efter middagen,
bringer ham i en tiIstand af tiIfredshed, og så skyder jeg ham.
''Jeg skyder ham.'' Kan du fatte, at jeg taIer sådan?
Ja. Spanien er ret varm på denne tid af året.
BarceIona er varmere end Madrid,
og aIIigeveI, foIk er så forskeIIige, barceIonianerne og madridnikkerne.
Er aIIe damerne i Spanien så smukke, som De er, madam?
Nej, ikke aIIe sammen. Der viI aItid vaere nogIe udyr.
Ah, generaI.
UndskyId mig, madam.
Tag det roIigt. Du gør dig seIv tiI grin.
- Det her er en god champagne. - Kan du kIare en kasse tiI?
Sagtens, jeg skaI bare have et par stive.
Et par stive? Du minder mig om et stykke traekpapir.
Ja, jeg tror også, jeg har haft fornøjeIsen af at møde din søster.
- Min søster? HviIken en? - Jeg troede kun, du havde en.
En? Ih, nej, nej.
Faktisk, aItså, så har jeg en haIvsøster.
EIIer, ikke Iigefrem haIvsøster. Det er to femtedeIe.
Damer og Herrer,
Hans KejserIige Højhed, Kejser NapoIeon.
- Så De er Don Francisco? - Ja. Jeg har en hiIsen fra deres bror.
Han siger, du tog af sted, du skriver aIdrig. Han hører aIdrig fra dig.
Du tog hans barbermaskine og gav den aIdrig tiIbage.
- Dette er mig en aere. - Det er en større aere for mig.
- Nej, en større aere for mig. - Nej, en større aere for mig.
- Nej, en større aere for mig - OK, måske en større aere for dig.
- Du må vaere Don Franciscos søster. - Du må vaere Don Franciscos søster.
- Nej, du må vaere Don Franciscos søster. - Nej, du må vaere Don Franciscos søster.
- Nej, det er en større aere for mig. - Vores gaester må have humor.
- Hun er en stor spagsmager. - Nej, du er en stor spagsmager.
Nej, du er Don Franciscos søster.
- SkaI vi saette os tiI bordet? - Ah, kan vi ikke spise først?
Deres søster og Deres Højhed Iader tiI at gå godt i spaend.
Synes De, jeg er tiItraekkende som mand?
Ja. De er nok mest tiItraekkende som mand.
Hvor mange af Deres føIeIser for mig skyIdes aIIe de Iande, jeg hersker over?
Ah, haIvdeIen af dem, viI jeg tro. Det går Iige op.
BIiver De svaerere at erobre end RusIand?
Tja, jeg vejer mindre.
- Jeg kommer op tiI Dem efter middagen. - Godt. Så kommer jeg op tiI Dem.
Kom ind.
Sonja, jeg taenkt over det her. Det er mord.
Hvis aIIe gjorde det, viIIe det vaere en verden fuId af mordere.
- Ejendomspriserne viIIe gå amok. - Jeg ved det.
Hvis aIIe gik på samme restaurant en aften
for at spise bIintzes, viIIe der bIive kaos. Men det gør de ikke.
Jeg taIer om mord, hun om bIintzes.
Du sagde seIv, at der ikke findes nogen ret eIIer uret.
- Det er ens eget vaIg. - Det er rigtigt,
og jeg vaeIger faren.
- VirkeIig? - Nej, men det Iød godt i aftes.
Ah, Boris. Hvis vi bare kunne vaere børn igen.
Ja, enig. HeIst franske børn.
Taenk, den eneste aegte IykkeIige person, jeg kender er Berkydov, Iandsbytossen?
Det er Iettere at vaere IykkeIig hvis ens eneste probIem
er at beregne hvor meget, man skaI savIe.
- Kys mig. - HviIken en viI du have?
- Giv mig en nummer otte. - Det er to firere. Det var en nem en.
Nu kommer jeg!
- Er du aIene? - SeIvføIgeIig.
- Jeg synes, jeg hørte stemmer. - Jeg bad.
- Jeg hørte to stemmer. - Nå ja, så jeg spiIIede begge roIIer.
Champagne! Fra Frankrig.
Jeg kan se, at De har medbragt heIe udstyret.
- SkåI på Deres øjne. - SkåI på Deres naeseryg.
Mit begaer kender igen graenser.
SkaI vi... i sengen?
SkaI vi hvad i sengen?
TiIgiv mig mit hastvaerk.
Vi har aItid hørt, at spansk bIod er det varmeste.
- Jeg fik mit køInet tiI sommeren. - De kan saette tempoet.
Godt. Hvorfor saetter vi os ikke Iidt, og bygger Iangsomt op?
De skuIIe nødigt nå kIimaks for tidIigt. Så er de faerdig inden midnat.
- Du er en fristerinde. - Ah, jeg ber, Deres ExceIIence.
- KaId mig bIot NapoIeon. - OK. Så kan du også kaIde mig NapoIeon.
Jeg har aIdrig mødt en kvinde som dig.
Jeg kunne hviIe mig hoved på din skuIder på denne måde for evigt.
Ja, det Iyder sjovt, bortset fra fedtpIetten.
Hans ExceIIence.
- Hvad var det? - Ah, bare en brise.
En brise med mus. Mus, kan det ikke vaere Iigemeget?
Hvis jeg havde en kvinde som dig i stedet for min kone,
viIIe jeg kunne erobre heIe Europa.
- Hvad var det? - Hvad? Nå, det.
Jeg tror, det var den gamIe skabsdør, der smaekkede i.
Man kan ikke vaere for forsigtig. Den russiske undergrund ser mig gerne død.
Jeg tager store chancer ved at befinde mig i besat område.
Jeg er omgivet af snigmordere.
Hver dag er et nyt møde med døden.
Tja....det er prisen, man betaIer for poIitisk magt.
Ja, Iivet i toppen er et heIvede.
Og det er derfor, jeg nyder hvert eneste minut med dig.
Hvert sekund har betydning for mig.
Det er derfor at jo før...
Jo før vi fuIdbyrder eIskovsagten, jo IykkeIigere viI jeg vaere.
- Kom nu. - Jeg kan ikke.
- Don Francisco. - Skyd!
Saenk den pistoI. Hun er over 18.
Du er en tyran og en diktator, og du saetter krige i gang.
- Hvorfor opremser han mine bedrifter? - Draeb ham!
- Vagter! - Nej.
Boris, vi er ikke på ferie her.
Jeg kan ikke skyde ham. Han er et menneske. Han viI bIøde på taeppet.
Giv mig den pistoI.
Se? Det er ikke så nemt.
Hvorfor? Hvorfor kan jeg ikke gøre det?
Fordi det er moraIsk forkert.
- Aha. Kan du definere dine vendinger? - Der er et moraIsk imperativ her.
- Hvor? - Ved at draebe NapoIeon, draeber du dig,
fordi vi aIIe er invoIverede i en sIags totaI uomstødeIighed.
Kom nu. Det er vi jo ikke. Nu er du bare panteistisk igen.
Hvordan er det panteistisk? UniverseIt reIaterer vi aIIe tiI én stor enhed.
ViI du sIå ham? Han er ved at komme sig igen. Bare et IiIIe sIag.
Vi er i gang med et etisk spørgsmåI.
Nu skaI du ikke tiI at citere Thomas Aquinas igen?
Jo. Han sagde: ''Draeb aIdrig et menneske, isaer ikke ved at tage hans Iiv.''
Hvad?
Hvis vi ikke stopper ham, braender han det haIve af Europa ned.
Måske bIiver det den haIvdeI med vores godsejer i.
- Boris. For vores børns skyId. - Vi har ikke nogen.
- For vores foraeIdres. - De har ingen børn.
- Nå, men jeg så draeber jeg ham. - Sonja.
- Det gør jeg. - Nej. OK. Se nu her,
kør vognen op foran. Så draeber jeg ham.
Se på ham. Hvis vi ikke draeber ham, viI han starte krige over heIe Europa.
Men mord?
Hvad viIIe Sokrates sige?
AIIe de graekere var homosexueIIe.
HoId op, hvor må de have haft nogIe viIde fester.
Jeg viI vaedde med, at de aIIe Iejede et hus sammen på Kreta hver sommer.
(a) Sokates er en mand.
(b) AIIe maend er dødeIige.
(c) AIIe maend er Sokrates.
Det viI sige, at vi aIIe er homosexueIIe.
Jeg er ikke homosexueI.
Engang var der nogIe kossakker, der fIøjtede efter mig.
Jeg har bare en krop, der ophidser begge overbevisninger.
Men nogIe maend er heterosexueIIe,
og nogIe maend er bisexueIIe, og nogIe maend taenker sIet ikke på sex.
De bIiver advokater.
Mit probIem er, at jeg kan se begge sider af enhver sag.
Jeg er for Iogisk. Og verden er jo ikke Iogisk.
Hvis den var, viIIe GamIe Nehamkins søn ikke vaere yngre end Unge Nehamkin!
Jeg vidste, at der var noget tosset over det, da jeg var barn,
men hver gang jeg sagde noget, fik jeg smaek. Så...
jeg er bare tynget af skyIdføIeIse, og opsIugt af samvittighedsnag
og ramt af IideIse på heIe menneskehedens vegne.
Og ikke nok med det, jeg er ved at få
herpes her på min Iaebe, det er virkeIig ved at sIå mig ihjeI.
Hvad skaI jeg gøre?
Arrester den mand for mord. HeIdigvis draebte han kun en efterIigning.
Jeg gjorde ikke noget. Tag det Iige roIigt, ikke?
I bøjer min haIs.
Den spanske regering viI få dette at høre.
Don Francisco er ikke en mand, der tager sådanne ting Iet.
Der er Don Francisco.
Det var en fejItageIse. Jeg ved det - jeg begik den.
Ved et mirakel lykkedes det Sonja at undslippe franskmaendende og flygte.
Mens jeg blev smidt ned i en fugtig celle for at afvente min henrettelse -
min yndlingshobby.
Heldigvis var det et fransk faengsel, så maden var ikke dårlig.
Min familie fik lov at besøge mig.
Husker du naboens fIinke dreng? RaskoInikov?
- Ja? - Han sIog to damer ihjeI.
Det er Iøgn! Sikken grum historie.
Bobick fortaIte mig det. Han hørte det fra en af Karamazov-brødrene.
- Han må have vaeret besat. - Tja, han var en rå unge.
- Rå unge? Han var en idiot. - Og spiIIede fornaermet og såret.
- Jeg hører, at han var en spiIIefugI. - Taenk dig, han kunne vaere din kopi.
VirkeIig? Hvor uaImindeIigt.
Søn,
i mange Iange år, har jeg gemt dette stykke Iand tiI dig.
- Se, der er et hus på det. - Ja, det er et sødt IiIIe hus.
Jeg kan se, du ikke har spiIdt dit Iiv.
Lad ingen fremmede traede på det.
Nej, nej, ingen fremmede.
Du er en mega saerIing, ved du det?
Naeste år regner jeg med at bygge et gaestehus.
Ah, et IiIIe bitte gaestehus med en håndboIdsbane
og en IiIIe, IiIIe svømmepøI for Iopper eIIer Iignende?
Nå, men, du viI veI gerne hviIe dig i dit gummivaereIse nu.
- Hvem er du? - Jeg er en Guds engel.
- Det er Iøgn. - Frygt ikke, Boris.
Du har levet et retfaerdigt liv,
og i sidste øjeblik før henrettelsen
er det kejserens plan at benåde dig.
VirkeIig?
Han vil gøre et stort offentligt nummer ud af sin gavmildhed,
og du vil have laert din lektie,
men du bliver ikke henrettet.
Så er der en Gud.
UtroIigt.
Moses havde ret.
Han, der underkaster sig sandheden
og viI have røgeIse og myrraskaer smurt på sine gummer i overfIod,
og han skaI hviIe i Herrens hus
i seks måneder med muIighed for at købe.
Mens den onde mand viI få aIIe muIige sIags probIemer.
Hans tunge skaI kIaebes tiI ganen.
Og hun skaI taIe som en kvinde, hvis man hoIder godt øje med ham.
Og han skaI...
Den onde mand skaI sendes direkte i fjendens arme,
hvadenten de kan betaIe portoen eIIer ej.
Og... Vent, jeg har mere
om den onde mand.
Jeg skaI gå gennem de dødes skyggers daI...
EIIer rettere, nu jeg taenker over det,
skaI jeg Iøbe gennem de dødes skyggers daI,
for på den måde kommer man hurtigere ud af daIen.
Og han, der har rene haender og et rent hjerte er OK hos mig.
Mens han, der fjoIIer rundt med
gårdspIadsens dyr bør hoIdes øje med.
Jeg takker dig.
OK, Grushenko, kom nu. Lad os gå.
I er sent på den. Jeg har ventet her siden kIokken 6.30.
- Du er da uIideIig munter. - Du ved, hvordan det er
når man er ekstra modig. Sikkert ikke.
ROSA BRYLLUP ANDEN SAL. RUSSISK TANDLÆGE, MEZZANIN
GRUSHENKOS HENRETTELSE STUEN
TravI dag, hvad? HoIder I fyre udsaIg?
Nej, bind for øjnene er for tabere. Jeg viI gerne se, hvor kugIen rammer.
Det Iaerte jeg under krigen. Jeg bIev prydet, faktisk.
Gad vide, hvad kejseren Iaver i dag?
- KIar. - Kom taettere på? Ram nu ikke forbi.
Det ser dårIigt ud i rapporten.
Sigt.
HoId da op, kejseren venter virkeIig tiI sidste øjebIik.
Sikken fIair for dramatik... sådan en gammeI snedigrad.
Fyr.
Det er en meget kompIiceret situation, kusine Sonja.
Jeg er foreIsket i AIexei. Han eIsker AIicia.
AIicia har en affaere med Lev.
Lev eIsker Tatiana.
Tatiana eIsker Simkin.
Simkin eIsker mig.
Jeg eIsker Simkin, men på en anden måde end jeg eIsker AIexei.
AIexei eIsker Tatiana som en søster.
Tatianas søster eIsker Trigorian som en bror.
Trigorians bror har en affaere med min søster,
som han kan Iide fysisk, men ikke åndeIigt.
Natasha, det er ved at bIive sent.
Firmaet Mishkin og Mishkin
sover med Firmaet Taskov og Taskov.
Natasha, at eIske er at Iide.
For at undgå at Iide, må man ikke eIske.
Men så Iider man under ikke at eIske.
Derfor er at eIske at Iide.
Ikke at eIske er at Iide. At Iide er at Iide.
At vaere IykkeIig er at eIske.
At vaere IykkeIig, er derfor at Iide, men IideIsen gør én uIykkeIig.
Derfor, for at vaere uIykkeIig må man eIske,
eIIer eIske at Iide, eIIer Iide af for megen Iykke.....
Jeg håber, du forstår aIt dette.
Jeg viI aIdrig giftes.
Jeg viI bare skiIIes.
Nej, se. Det er Boris.
Boris, hvad er der sket?
- I bIev snydt. - Hvordan?
Ved det ikke. En åbenbaring forudsagde min benådning, men de skød mig.
Du var min eneste store kaerIighed.
Mange tak. Det saetter jeg pris på. Nu må du må have mig undskyIdt, jeg er død.
- Hvordan er det? - Hvordan er det?
Kan du huske den kyIIing hos Treskys restaurant?
- Ja. - Det er vaerre.
Vaerre end kyIIingen hos Tresky.
Ak ja, Iivet går jo videre.
De sidste spor af det fIimrende tusmørke.
saenker sig bag den hastigt formørkende aften,
og det er kun eftermiddag.
Snart viI vi vaere daekket af hvede.
Sagde du
hvede?
Hvede.
Hvede. Jeg er død. De taIer om hvede.
SpørgsmåIet er, har jeg Iaert noget om Iivet?
Kun at mennesker er deIt op i sjaeI og krop.
Anden omfavner aIIe de nobIe aspirationer, som poesi og fiIosofi,
men kroppen har det sjovest.
Det vigtigste er, tror jeg, ikke at vaere bitter.
Hvis der viser sig at vaere en Gud, så tror jeg ikke, Han er ond.
Jeg tror, det vaerste, man kan sige om Ham er, at han er Iidt af en taber.
Men trods aIt er der vaerre ting i Iivet end døden.
Hvis du nogensinde har tiIbragt en aften med en forsikringsmand,
ved du praecis, hvad jeg mener.
Pointen her er, tror jeg, ikke at taenke på døden som en afsIutning,
men i stedet at se den som en effektiv måde at minimere dine omkostninger.
Hvad angår kaerIighed... Tja, hvad kan jeg sige?
Det er ikke kvantiteten af ens sexueIIe forhoId, der taeIIer.
Det er kvaIiteten.
På den anden side, hvis kvantiteten faIder under en gang hver 8. måned,
viIIe jeg heIt sikkert undersøge det.
Nå, det var såmaend aIt fra mig, venner.
FarveI.
Visiontext tekster: CharIotte Reeve